Det här är historien om Montgomery Brewster,
en kastare i livets gärdsgårdsserie,
som fick den amerikanska drömmen serverad... på silverbricka.
En kvar. En bränning kvar.
Okej.
Han räddade dig, Brewster.
Kom igen, Rudy.
- Foul boll. - Foul boll?
Så nära. Nu känner du dig väI som en skit.
Snacka du, tjockis.
Okej, Monty. Kör nu. Kasta till tjockisen.
Foul boll.
- Det gör inget. - Ska han göra ett underhandskast?
- Jag Iåter mina slag tala. - Så hjärnan sitter i slagträt?
- Spela. - jag ville bara veta.
Jag ville veta vem som har hjärnan i familjen.
- Time out. - Time out?
BREWSTERS MILJONER
Det är okej. Ta't lugnt, tappa inte koncentrationen.
Det är ett jäkla tåg som kommer över planen.
Det sitter en kille på Iäktarn, Iängst fram.
Han har en kamera. Han har tagit kort på mig i tre matcher nu.
- Han jagar nog talanger för ligan. - Det här är Hackensack, New Jersey.
Hit kommer det inga talangscouter.
Det åker ett tåg över planen, men om du bränner den här killen,
ska jag ta med dig ut i kväll och få dig full.
Två brända. Två.
Två brända. Snart blir det tre.
Titta på honom. Vilken trasa till arm.
Kasta till honom, baby. Ett Iångslag för min skull.
- Jaså, gubben. Är du lite trött? - Börja med brännboll igen, grabben.
Tre strikes. Ni är brända.
Vi vann stort. Ja. Okej.
Jag är zigenare. Så kan jag inte lura dig.
Vi kan inte träffas nästa år, för jag ska spela i elitserien.
- Jaså? - Ja, just det.
Jag vet inte i vilket lag, men du kan se mig på TV,
och då säger du: "Honom känner jag. "
"Det var han som ville gå ut med mig, men jag var för dum. "
Jake här. Jag är i Hackensack.
Det är väI ungefär samma sak. Han satt på en bar till 03.30,
sen raggade han upp en tjej och drog till hotellet.
Jag antar det blir samma sak i kväll.
Han är ute och firar segern. Han var vinstkastaren idag.
Just nu spelar du för Hackensack,
så varför går du omkring i en tröja från Cubs?
En Cubströja? Vilket nummer?
- Det står "35". - Det var mitt nummer i Cubs.
Det var det enda elitlaget som var klokt nog att ta mig med.
Är han en bra kastare? Nja, han är entusiastisk.
Som en unge i en gottaffär.
Ursäkta mig.
Kallt öI här.
Varsågod. Ursäkta att jag är sen. Låt mig.
- Imponerande. - Tack så mycket.
- Du, du kan väI hålla ett öga på Rudy. - Han finns inte. Det finns ingen Rudy.
Javisst. Jag ska säga det med detsamma i morgon bitti.
Nej. Ska inte släppa honom ur sikte.
Jag ska Iära nånting om idrottsmän. Efter en match måste vi koppla av.
Vi måste slappna av, varva ner.
Det säger min Iäkare. "Brewster, ta massage. Varva ner. "
Vi Iäste i en Iäkartidning som Iåg i omklädningsrummet,
en artikel av en österländsk Iäkare om massage.
Vi i väst ger massage så här.
Och all energi som kommer från mina händer stoppas upp av tyget.
Vi i väst inser tydligen inte det, och vi masserar utan resultat.
Så i teorin, jag vet inte, det är bara en teori,
men om man är naken och får massage, är det det bästa.
- Bra för musklerna att vara naken. - Kanske ni vill pröva teorin på oss?
- Alla fyra nakna vore fint. - Det skulle vara kul.
Att ge varandra massage.
- Jag tycker de är ganska söta. - Särskilt den här.
Har nån av er bil?
- Vi har en buss. - Lagbussen.
- Större än en bil? - Mycket större och roligare,
för han är partyexpert.
Vad sägs om att börja i bussen? Vi prövar med bussen.
Är det nåt kvar?
Bussen är en bra plats att börja kvällen på.
Ni kommer att gilla det. Vi har stor-TV.
Nja, inte än. Men vi har plats för det. Ni kommer att gilla det.
Hej, killar.
Rudy. Hej, Rudy, grabben.
In i bilen innan jag vrider nacken av dig.
Jag har inte gjort nåt, baby. De försökte ragga upp oss.
- Skitsnack. - Håll käften.
- In i bilen. - Akta dig, gör inte så.
- Rudy... - Dra åt helvete, din trasarm.
- Vi drar, killar. - Vi slår dig på käften.
Polisen? Det är från Torchys på J Street. Skicka hit nån, det är slagsmåI på gång.
Varför åker vi alltid dit när det är nåt bråk?
En bar full av folk. Vi är de enda som åker in.
Jag tror inte det är rasism, för jag är ju här med dig.
Det är en tröst.
- Hejsan, grabbar. - Charley.
Jag vet inte vad jag ska säga, men nu går det bara inte Iängre.
Charley, vi ber om ursäkt. Inget tal, ordna bara ut oss.
Jag kan inte, grabben. De vill inte ha nåt mer med er att göra.
Det blir ingen borgen och inga pengar till böter.
De Iät er gå, helt enkelt.
Vet de vad de snackar om? Vi har en match kvar.
- Om vi vinner idag är vi i slutspelet. - Det är enkelt. De vill inte ha er.
Nästa år gör de nyrekryteringar. Nya förmågor, nya unga spelare.
Se på det så här, Brewster. Du har haft tur.
Du fick vara proffs i 15 år.
Det är mer än vad de flesta får.
Vi ses.
Brewster och Nolan.
Okej. Nu är det er tur, nollor.
In här. Seså.
Var inte rädd. Jag kan det här.
- Sabba inte alltihop. - Bara le.
Tack så mycket.
Mr Brewster och Mr Nolan, ni står anklagade för övervåId och misshandel,
våIdsamt motstånd och förstörelse av enskild egendom.
Erkänner ni er skyldiga?
Ja, men med en bra ursäkt. Den kommer ni att tycka om.
- Jag är oskyldig. - Ni förstår, domaren,
Mr Brewster här och jag
är faktiskt lokala hjäItar.
Vi spelar i ett lokalt lag. Ni kanske har hört talas om oss - Hackensack Bulls?
Ni kanske har hört "Gå, Bulls, gå"?
Nu ska vi inte ta upp domstolens tid. Jag har bevis från ett dussin vittnen.
Ärade domare, vi gick in på baren och såg en så trevlig dam.
Vi bad henne ta en drink med oss.
Visste inte hon hade fästman. Visste du?
Jag visste det inte. Det var inte allmänt känt.
Så ni gjorde närmanden till en kvinna som redan hade ett förhållande?
Om man inte tar kontakt, får man inte säIja nåt.
- Han representerar inte mig. - Ta inte med det i domstolsprotokollet.
Jag sätter er borgen till 3000 dollar.
- Det var inte dåligt. - Vi har inte 3000 dollar.
Vaktmästarn, ni kan ta ut de anklagade. Nästa fall.
Ärade domare, vänta. Jag vill försvara mig. Han slog mig först.
Med domstolens tillåtelse. Jag heter jB Donaldo.
Jag representerar en person som vill vara anonym
och som har bett mig att betala borgen för de anklagade
eller betala eventuella böter om de förklarar sig skyldiga,
vilket jag säkert tror att de gör nu.
- Vem är det? - Talangscouten.
Jag sa ju att de ville ha mig.
De vill ha mig. Nu får vi vara med de stora grabbarna.
- Vart ska vi då, JB? - New York.
New York?
Mets.
Jag visste det. Det finns inget Mets här.
Vänta ett tag. Det är inget Mets i det här huset.
Jag har inte sagt nåt om Mets. Jag skulle bara ta med honom hit.
Han är inte nån talangscout. Han är snut.
Kolla hans billiga snutskor.
Snutansikte, snuthatt, snutskjorta, snutögon.
Monty, Mets vill inte ha dig. Inte ens Hackensack Bulls vill ha dig.
Jag fick inte säga nåt, men de här jobbar jag för.
Granville & Baxter. Vad jag vet har de ingenting med Mets att göra.
Det blir nog bra.
Det är Yankees.
- Mr Brewster? - Ja.
- Vi har väntat er. - Armen är okej.
Operationen gick bra. Armen är två år gammal nu.
Var så god och kom med här.
Vänta på mig.
- Mr Brewster är här. - Mr Brewster?
- Ja. - Jag heter Ed Roundfield.
Det här är Mr George Granville, Mr Norris Baxter.
- Angenämt. - Ni kanske vill sitta ner.
Det som jag ska säga nu kommer kanske som en chock.
Nej, sir. Jag vill höra det här stående.
Har ni hört namnet Rupert Horn?
Rupert Horn? Nej. Det är väI nåt högdjur inom Yankees?
Tyvärr inte. Rupert Horn var er farmorsbror.
- Vad har det med baseboll att göra? - Rupert Horn blev osams med sin släkt.
Han drog västerut. De hörde inte mer från honom.
De trodde han var död, men han dog inte förrän för en månad sedan.
Och då hade han hunnit bli en av Amerikas rikaste män.
- Och så köpte han ett basebollag? - Nej. Olja och fastigheter.
Och ni, Mr Brewster. är den ende arvingen till Rupert Horn.
Jag tycker nog vi bör berätta för Mr Brewster om villkoren i testamentet.
Brewster, häIsningar från graven.
Var inte så förvånad. Visste du inte att din farmors far var ett blekansikte?
Farsan min var gift två gånger. En vit fru, som producerade mig.
En svart fru, som producerade din farmor.
En svartvit familj, kan man säga. Jag överlevde allihop, utom dig.
Jag har hört att du är min enda levande släkting, och jag är besviken.
Se på dig. Vad har det blivit av dig?
En misslyckad basebollspelare.
Jag tycker man ska vara ärlig. Inget skitsnack.
Jag får nöja mig med dig.
Men nu ska vi ha roligt.
Låt mig berätta en liten historia.
När jag var sju år, kom pappa på mig med att röka cigarr.
Han Iåste in mig i städskåpet i tre dygn
med bara en Iåda cigarrer och en ask tändstickor.
Ingen mat. Inget vatten. Bara de där jäkla cigarrerna.
SIäppte inte ut mig förrän jag hade rökt upp allihop. Där Iärde jag mig en Iäxa.
Jag ska göra med dig samma sak som pappa gjorde med mig.
Jag ska Iära dig att hata slösa pengar.
Jag ska få dig att äcklas så av pengar, att du vill spy av bara åsynen.
Här är mitt förslag.
Du har 30 dagar på dig att göra av med 30 miljoner dollar.
Om du lyckas, får du 300 miljoner.
- Det måste vara en hake. - Naturligtvis är det det.
Du måste göra av med de 30 miljonerna,
men efter 30 dagar får du inte äga några tillgångar.
Inga hus, inga bilar, inga smycken,
inget mer än kläderna du går och står i.
Det Iåter enkelt, eller hur? Ja.
Men du får se.
Nej.
Hör på nu.
Du får anställa vem du vill, men du måste få valuta för pengarna.
Du får ge fem procent till väIgörenhet och spela bort ytterligare fem procent,
men du får inte ge bort pengar.
Till exempel köpa Hope-diamanten till nån brud i födelsedagspresent.
Å, jag ser vad du tänker, Brewster.
Du kan köpa ett dussin Picasso och använda som kaffeved, va?
Fel. Du får inte förstöra nånting som till sin natur är värdefullt.
Då blir du genast diskvalificerad.
Oj då. Nu glömde jag nästan.
Du får inte tala om för någon varför du måste göra av med pengarna.
- Varför får jag inte tala om för nån? - Ingen får hjäIpa dig.
Det var ingen som hjäIpte mig i städskåpet med de där cigarrerna.
Jag har aldrig haft några vänner.
Nå, Brewster, vad säger du?
Har du stake för det här?
Jag tvivlar. Därför har jag lagt till en fegparagraf i testamentet.
Du kan få en miljon dollar med detsamma och glömma alltihop.
Eller så kan du satsa på storkovan, Brewster,
de 300 miljonerna.
Men om du inte klarar det,
får du inte ett enda dugg.
Här har vi miljonen.
Herregud! Jag har aldrig sett så mycket pengar.
Vi har forskat lite i er bakgrund, Mr Brewster.
Den högsta Iön ni har haft är 11000 dollar,
en säsong med Toledo Mud Hens.
Ni har inte ens haft ett kreditkort i hela livet.
Tänk er att göra av med en miljon dollar per dag i 30 dagar
utan att förvärva några tillgångar.
Det är inte Iätt att göra av med pengar
utan att samla på sig tillgångar, ens om man slösar.
Ingen ska kunna säga något om ni inte antar ett så originellt bud.
Jag ska ge er ett gott råd. Tag miljonen. Den är er.
Vad händer om jag inte tar miljonen utan försöker få allt och misslyckas?
Granville & Baxter skulle förvalta tillgångarna för någon väIgörenhet,
mot ett icke föraktligt arvode, förstås.
- Vad tycker ni? - Jag drar ingen fördel, hur det än blir.
Jag är en helt neutral betraktare.
"En fågel i handen. " Det sa alltid farmor.
Jag satsar på de 300 miljonerna.
När ni kommer tillbaka om 30 dagar,
måste ni vara helt pank, utan några tillgångar av något slag,
med bara kvittona på era utlägg och de kläder ni går och står i.
Är ni säker på att ni vill göra det?
Nej, sir, men det blir säkert kul att känna efter.
- Skicka upp Drake med detsamma. - Lycka till. Kom tillbaka om 30 dagar.
Mina herrar, ska vi säga klockan 12 på natten, precis?
Vi ska Iåta en juridisk assistent från ekonomiavdelningen
- hålla kontroll på era utgifter. - Vet han om de 300 miljonerna?
Drake vet bara att ni har ärvt 30 miljoner
som måste redovisas.
Om ni talar om sanningen för Drake, förlorar ni automatiskt hela arvet.
Jag säger inte ett skit till Drake. Mina Iäppar äro förseglade.
"Hej, Drake. Jag pratar så här. Hur står det till, Drake?"
Miss Drake. Det här är Mr Brewster, kunden vi talade om.
Jaha, Mr Brewster. Så trevligt att träffas.
- Till råga på allt. - Ursäkta?
De 30 miljonerna har satts in på banken över gatan.
Antar att ni vill se till att det är riktigt, kanske göra ett uttag.
- Ja, jag vill se att det är riktigt. - Var så god, den här vägen.
- Lycka till. - Tack, sir.
- Spike! - Vad är det?
- Du ser ut som om du sett ett spöke. - Det har jag. Men jag mår fint.
Vi ska in i laget igen. Jag kan ha ett eget lag.
- Va? - Jag kommer vara lite galen ett tag.
Men jag är inte det. Folk kommer tro det. Lita på mig.
- Jobbar du här? - Nej, jag ska skugga dig.
Vill du jobba för mer pengar än du nånsin har tjänat?
Jag menar, ett jobb, jag måste kolla om det är riktigt först. Är du intresserad?
- Skämtar du? - Ta med kameran.
Kan du säga mig vad som står på? Vad sa de till dig att göra?
Vad menar du? Jag tror att jag just har ärvt 30 miljoner.
Var det allt? Jag trodde vi gjort nåt fel.
30 miljoner. Varför sa du inte det? 30 miljoner dollar. Skämtar du?
Monty är min bästa vän. Sånt här händer inte så ofta.
Det är otroligt. Han fick just 30 miljoner dollar.
Vilken dag. Det här kommer vi alltid att minnas.
30 miljoner. Vi är rika. Nåja, han är rik.
Vilken underbar dag. Jag! För honom är det en underbar dag.
Jag tycker också det är kul. Jag är hans bästa vän. Sa jag det?
Herregud.
Det här är äkta
pengar.
Vi kommer att ha jättekul med de här pengarna.
- De är äkta. - Visst är de det, Mr Brewster.
- Vi ska inte förhasta oss. - Just det.
Jake, jag vill anställa dig som officiell fotograf.
- Lönen blir 10000 i veckan. - 10000 i veckan? Killen är galen.
Håll tyst. Jag antar anbudet.
Stå still, Mr Brewster.
Inte så illa för en som inte har gått ut skolan.
Det är jättebra, men jag tror inte ni ärvde mig tillsammans med pengarna.
Jag behöver väI inte nämna att vi erbjuder er den speciella 24% ränta
som vi bara ger större företag och vissa av våra arabiska vänner.
Jag vill inte ha ränta. Jag vill ha ett vanligt konto som inte ger nånting.
Bankvalvet är ert. Jag borde betala hyra.
- Som ni vill, Mr Brewster. - Mr Brewster.
ni avstår från 7,2 miljoner om året bara i räntor.
Vill inte dra fördel av andra. Har jag inte rätt?
Jo visst. Visst har ni rätt, Mr Brewster.
Jag vill ta med mig 3 miljoner dollar i kontanter.
Vet du hur mycket 3 miljoner i kontanter är? Man kan inte bära det med sig.
- Du skulle behöva en armé av vakter. - Han har rätt.
- Hur mycket tjänar du här? - 350 i veckan före skatt.
Det kan du inte leva på. Det är ett farligt jobb.
Jag ger dig 2000 dollar i veckan som min säkerhetschef.
- Nej. - Jaja. Jag tar tillbaka.
Okej, 4000 i veckan. Och så skaffar du 20 andra killar, som får 3000 i veckan.
- Du missuppfattade mig. - Hämta de 3 miljonerna och kom.
- Ja, sir. - Kom med mig allihop.
Monty, hör här. Det är Spike, din kompis.
Man gör bara inte så.
- Du ska snart få veta. - Du känner inte ens de där.
De kommer tro jag är galen, men det är jag inte. Lita på mig.
På det här viset kommer vi att överlista basebollsystemet.
Du har mer hjärta än någon annan fångare.
Jag kan bränna vem som helst i tre innings.
Det här arvet är vår biljett till stora ligan.
- Förstår du? Fattar du? - Ja, ja.
Då kör vi.
Bra. Ta lite bilder.
- Skaffa fler kameror. - Vad vill du ha fler kameror till?
Jag vill filma allt. Jag behöver bevis.
Titta på bollen, för fan, Johnson.
Du är inte bonde. SIå inte på skit.
Va? Mottagaren betalar, vem från?
Växeln säger det är Brewster. Antagligen från fängelset. Och just nu.
Säg honom att han är skyldig mig 200 dollar.
Ja. Jag tar emot samtalet.
Jag är inte full. Jag är i New York, och jag har just ärvt 30 miljoner dollar.
Jag tänkte förhandla om att köpa laget.
Kanske bättre att hyra laget...
Vad är det där för ett skitspel?
Wilson, din idiot.
Man stjäI inte andra bas när man ligger under med två.
Brewster, gör mig en tjänst. Bli galen när det är du som betalar.
De spelar åt helvete, vi kan missa slutspelet. Jag är inte på skämthumör.
Därför ska jag höja din Iön, jag uppskattar ditt engagemang.
Jag ska köpa nya dräkter till laget, klubblokal med luftkonditionering och TV.
Jag ska ordna så vi får möta New York Yankees.
Jaha. Men bara en sak, Mr Miljonär:
Om du är så rik. Varför mottagaren betalar?
Jag fick bara 100-dollarsedlar. Lånade 25-centaren av min kamrer.
Ja, jag förstår. Det är ett problem. Natti-natti, min prins.
Natti-natti? Charley.
Han tror mig inte.
Tack för Iånet av 25-centaren.
Oj då. Vad fin den är.
Den är underbar. Men jag skulle aldrig
Iägga ut över 200000 dollar på nånting att bära runt halsen.
Vet ni hur många hungriga det skulle mätta?
Nu går vi och äter.
Taxi.
- Vem fan är det där? - Monty Brewster, världens rikaste man.
Skulle ni vilja vara min privatchaufför i 30 dagar för 5000 dollar i veckan?
Vill ni hyra en skittaxi för 5000 dollar i veckan?
- Kontant. - Vilket land. Amerika, jag äIskar det.
Ni kan hyra en hel uppsättning limousiner för den summan.
- Vet du var man kan hyra limousiner? - Ja.
Gå och hyr tre av de dyraste limousinerna du kan hitta, med chaufförer.
Ta med kvittona och ge dem till Miss Drake. Vi går och äter lunch nu.
Hej allesammans. Är det nån som vill ha lunch? Jag bjuder.
Ja!
- Bort, jag är hans personliga fotograf. - Det är ett fritt land.
- Kom, Spike. - Vänta på mig, kompis.
Taxi.
- Vad heter du? - Melvin.
- Melvin, ge honom 500 dollar. - Javisst.
Titta på alla pengarna.
Ni har så vackra ögon.
Jag skulle sköta er ekonomi. Det är så Iångt som mina tjänster sträcker sig.
- Vart är vi på väg? - Monty. Hur står det till, kompis?
Hoppa in.
Det är Spike. Vi är kompisar. Vi hör ihop.
200 portioner för 100 dollar styck.
Nej. Vi är hungriga. 200 dollar. Och vilket är ert dyraste vin?
Det är ChÃ¢teau Lafite 1961. Det kostar 200 dollar per flaska.
- Tycker ni om Lafite? - Ja.
Ursäkta uttrycket, men ni tycker väI jag är en riktig skit.
En bondlurk som slösar pengar som en riktig höjdare?
- Jag är kamrer, inte domare. - Vilket college gick ni på?
Det hör inte hit.
Jo, snälla. Jag vill bara veta vilket college ni gick på.
Okej. Jag gick på Loyola...
Loyola, Chicago. Jag känner till stan, och jag känner till colleget.
Ställ tillbaka den.
Och askkoppen.
Vad är det med dig? Sitt nån annanstans.
Skit i mig. Och använd gaffeln i stället för fingrarna.
- Det är så man brukar göra. - Verkligen?
Har chefen hittat nåt jobb till dig än? Till exempel "förste ätare"?
Jag vill inte ha nåt jobb. Jag är hans vän.
Hur mycket får du betalt?
Jag kan anställa nån att göra det där, så kunde vi ha kul i kväll.
Det är smickrande, men jag ska träffa min fästman.
- Vem är den lycklige? - Warren Cox.
Han är yngre kompanjon i firman.
- Är han också jurist? - Inte bara jurist.
Han är med i Sierra Club, i UNICEF,
och han är en verklig feminist.
Det förstår jag. En så upptagen kille, hur får han tid för er?
Det är svårt ibland. Vi försöker göra mer tillsammans.
- Jag skulle vilja träffa honom. - Han är mycket upptagen.
- Jag kan betala honom. - Det tror jag inte.
Jag vet ni tror ni kan köpa allting och alla i hela världen,
men jag tvivlar på att ni kan köpa Warren.
Det här är Chuck Fleming, Action News, på Manhattan.
Till Plaza Hotel kommer snart Montgomery Brewster, en baseballspelare
som tidigare idag ärvde 30 miljoner skattefritt och som nu firar det.
Mr Brewster, vad ska ni göra med pengarna?
Göra av med dem. Nej, jag skojade.
Jag ska bilda ett företag i kväll. I morgon startar vi affärerna.
- Vad för slags affärer är det? - Som ni vet jobbar jag inom baseboll,
men eftersom jag har ärvt 30 miljoner, måste jag expandera.
Jag har alltid varit svag för konstnärer, författare, uppfinnare.
Jag ska starta ett företag, och jag vill att alla får en chans.
Även om de har fått nej tusen gånger, anställer jag dem.
Hur många har ni anställt hittills, Mr Brewster?
Jag tror ni måste fråga min förste vice ordförande, Spike Nolan.
Ja. Spike. Jag betalar honom 100000 i månaden för att räkna ut det.
Hörde ni? 100000 i månaden.
Chuck Fleming.
- Är vi på TV nu. Chuck? - Ja, titta där.
Får jag säga några ord till alla som trodde jag var misslyckad?
Tack, Chuck. Monty.
Spike Nolan, fångaren i Hackensack Bulls.
Jag skulle gärna vilja ha er som gäst, er och era vänner,
men de två översta våningarna är bokade.
De är upptagna i två veckor.
Hur mycket betalar de?
100000 i veckan.
- Oj. Mister... - Carter.
Mr Carter, jag gillar ert hotell. Mina vänner gillar ert hotell.
- Gillar ni det? - Ja. Jag äIskar det.
Han äIskar det också. Hör här. Jag har ett förslag.
För nästa månad betalar jag er
en miljon dollar i kontanter.
Skriv under här, tack.
".. som jag sa, kan jag inte tala för Monty,
men vad mig beträffar, är Monty kastare och jag fångare.
Pengarna förändrar oss inte!" - Spike Nolan.
Hej, Melvin. Läget?
Du ser bra ut. Toppen.
- Snygg, eller hur? - De är i sovrummet.
Tack för hjäIpen.
Monty. Monty, gamle vän.
Kolla in det här.
Vad tycks? Allt i samma affär. Den här gjordes till johnny Bench.
Han hämtade den inte, så jag fick den. En ansiktsmask.
- Monty, jag kan inte nog tacka dig. - Vad tycker du?
- Har de gjort den enkom för dig? - Ja.
- Säkert? - Säkert.
- För strikt för mig. - Va?
- För mig. Den nya Spike Nolan. - Jag vet, men den här är snygg.
Den är snygg, precis som din kamrer. Mycket snygg.
Ja, men hon tycker jag är en töIp.
- Det kan jag förstå. - Ut härifrån.
Mina herrar, är jag en töIp?
- Nej, Mr Brewster. - Nej. Inte i de kläderna.
- Fattar du? - Och du lyssnar på de där?
Jag har inte med det att göra, men som ni gör av med pengar,
gör ni slut på arvet på en månad utan att få några tillgångar.
Ursäkta, sir. Mr Warren Cox söker Miss Drake.
Warren. Hur står det till?
Monty Brewster. Så roligt. Jag har hört så mycket om er.
Ni ska vara en trevlig prick. Vi dricker just lite champagne.
- Hej, äIskling. - Hej.
Jag tar det här. Regnar det ute?
Inte för tillfället, men man vet aldrig.
Bäst att vara på den säkra sidan. Precis min filosofi.
- Ta en drink. - Nej tack. Jag dricker inte alkohol.
- Vi måste till mötet. - Vilket möte?
Vi vill förbjuda kontaktsporter.
Undersökningar visar att sanktionerat våId inverkar skadligt på ungdomar.
Jag gör juridiskt arbete för kommittén.
Ni rör väI inte baseball?
Baseball? Nej. Boxning, fotboll, ishockey - de riktigt råa sporterna.
- Jag skulle vilja Iämna ett bidrag. - Nu är vi riktigt sena.
Men det är det mötena går ut på, att få ihop pengar.
- Och vi samlar ju in pengar nu. - Precis. Räcker 100000 dollar?
100000 dollar?
Tack så mycket.
- Ta en drink. - Ja tack.
- Du dricker ju inte. - En liten klunk kan man ta.
Just det.
- Vilken underbar svit. - Roligt att ni gillar den.
Titta. Två Ludvig XVI-stolar med klädsel av fint gobelängtyg.
Ett lyckat försök till ett klassiskt franskt piano.
Ljuskrona i Maria Teresia-stil... Ser vad inredaren eftersträvade.
Det är en definitiv kontinuitet i alla detaljer i rummet.
- Jag hade väI gjort lite annorlunda... - Ni vet så mycket om allt sånt här.
Min ex-fru är inredningsarkitekt. Det smittade väI av sig lite.
- Ni skulle kunna hjäIpa mig. - Hur då?
Jag skulle vilja att ni inredde mina kontor.
Jag betalar, förstås. 250000 dollar?
- Jag vet inte vad jag ska säga. - Säg ja.
Mr Brewster, jag är jurist.
New York är fullt av inredare som brinner av lust att göra det.
Det är utanför min spelplan, för att prata ert språk.
Om jobbet är för svårt, så säg bara till.
Nej. Jag menar, jag säger inte nej. Inte alls. Det gör jag inte.
Warren. Du är jurist. inte inredningsarkitekt.
Det är inget fel på att vara inredare. Marilyn tjänar bra.
Just det. Marilyn. Hon skulle kunna hjäIpa er.
Jag betalar 100000 om det inte är en förolämpning.
Jag måste fråga henne, men hon blir överförtjust.
Ni sa att ni båda träffas så sällan.
Nu får ni se honom varenda dag. Jag försöker bara hjäIpa till.
Men ditt arbete och vår smekmånad, då?
Det här skulle bara vara två veckor. Vi har hela livet på oss för smekmånad.
- Hela livet. - Det var trevligt att träffas.
- Får jag säga Monty? - Warren.
Angela ville att jag skulle ringa från lobbyn, men jag ville träffa dig
öga mot öga. Jag är glad jag gjorde det.
- Warren? jag också. - Nu går vi, Warren.
Ska ni gå? Å, nej.
Hallå där, vänta ett tag.
Bäst att vara på den säkra sidan.
- God natt, Mr Brewster. - Kalla mig Monty. Det gör Warren.
- Vänta, får jag öppna dörren. - Tack.
- Kör försiktigt. - Ja.
- God natt. Trevligt att träffas. - Trevligt att träffas.
Vilken jävla skitstövel.
Ni vill ha en månads tjänstledighet för att inreda Mr Brewsters svit?
Jag inser att det är en ovanlig begäran,
men det är en otrolig chans.
Han vill faktiskt att jag ska börja nu på förmiddagen, om 20 minuter.
- Hur mycket betalar han? - En kvarts miljon dollar, sir.
Ja, vi förstår att det är en chans.
Jag tror att vi kan ordna tjänstledighet.
Som ni säkert vet, var Mr Horn vår viktigaste kund.
Företaget vill naturligtvis veta
hur Mr Brewster förvaltar sitt arv.
Om ni är anställd hos honom, kan det bli Iättare för oss
om ni kunde vara våra ögon och öron.
Absolut. Inga problem.
Min lojalitet är naturligtvis med företaget.
Håll oss underrättade.
Nämn inte det här samtalet till Miss Drake eller nån annan.
Naturligtvis inte.
Och tack. Tack så mycket, båda två.
God morgon, Melvin. Här är pengarna.
- Tror du jag är galen? - Galen? SjäIvklart inte.
Nu ska vi göra affärer.
- Hej, Monty. En stor dag framför oss. - Nu ska vi röra om i grytan.
- Va?
- Vem fan är ni? - Vem fan är ni?
Jag är Morty King, mimkonstens kung. Allt ni säger kommer att upprepas.
Jag är som en kopieringsmaskin.
- Längre till vänster. - Ditt vänster eller mitt?
Titta, Warren. Det måste vara Marilyn.
Du får tänka på vad du säger.
Kommer du inte ihåg nånting jag Iärde dig?
Mitt vänster. Alltid inredningsarkitektens vänster.
Se upp.
Warren. Hur gick det? Å, herregud. Var försiktig.
- Hej. Jag är Monty Brewster. - Monty Brewster.
Trevligt att råkas. Har hört så mycket om er.
- Får jag säga Monty? - Naturligtvis.
Monty, jag har en fantastisk idé.
Jag tänkte göra en postmodern fantasi här.
- Jag visste det skulle bli fel. - Gillar du inte postmodern fantasi?
- Blunda och se Mesopotamien. - Mesopotamien.
- Som möter Busby Berkeley. - Ja, det är... slående.
- Vi ska slå ner väggarna också. - Varenda en. Överallt.
Tänk inte på pengarna.
- Det är ju bara en månad. - Det blir en väIdigt Iång månad.
Gör fyra uppsättningar.
Underbart.
Angela, jag måste få prata med dig.
Angela, har Warren talat om att som bröllopspresent till er,
ska jag inreda er Iägenhet gratis?
- Så fantastiskt, Marilyn. Tack. - Pas de quoi.
Spike, vet du vad jag vill att du ska göra? Strypa den här killen.
Kom då, idiot.
Jag ordnar spel på vad du vill. Baseball, basketball, fotboll, hästar.
Kom med mig. Jag måste kolla posten.
Jag heter Dr jason. Jag vill visa er det här området.
Här är Arabiska öknen. Torr som fnöske.
Isvatten kostar upp till 5 dollar glaset.
Här är nordpolen. Där finns det isflak.
Genom området flyter det många isberg, som ingen äger.
Det är allmänt ägda isberg.
Jag tror ni börjar inse hur enkel min idé är.
Jag skulle vilja åka dit och väIja ut ett rejäIt isberg,
karva ut ett håI baktill,
sätta in två dieselmotorer på 20000 hästkrafter,
och segla Brewsters berg nummer ett till Mecka.
- Vad tror ni, sir? - Jag vet inte.
Hallå. Ja? Va? Gick den upp?
- Ja, säIj den. - SäIj inte. Köp när den går upp.
- Bra idé. Vad heter du? - Luther.
Jag vill spela på varenda outsider i varenda lopp, 50-1, på Aqueduct.
Hela veckan? Det tar jag hand om.
- Hur mycket skulle det här kosta? - Nej. Den smäIter och det vet han.
Vi förlorar bara 18% på hela resan.
Tänk på alla törstiga arabiska bönder.
- Vilka törstiga arabiska bönder? - Det finns inga.
Det finns inga bönder i öknen, Monty.
Det tycker jag är orättvist.
"Loyola mot Notre Dame?" I en landhockeymatch? Otroligt.
- Ni har gått på Loyola. - Ni skämtar.
Jag satsar 50000 på Loyola.
50000 på Loyola mot Notre Dame och 5000 på varenda outsider denna vecka.
Det är noterat.
Landhockey.
Om jag ger er en miljon till det här, räcker det?
En miljon. Fantastiskt, sir.
- Hej. - Brewster.
- Charley. Hur står det till? - Bara bra.
- Jag har just köpt ett isberg. - Nej, det har han inte, inte än.
- Och hyrt ett helt stadion. - Va?
Jag tänker snygga upp det
och få det att se ut som ett stadion för elitserien,
för vi ska spela en uppvisningsmatch mot Yankees.
- Yankees? - New York Yankees.
- Sätter grabbarna på bussen. - Ni ska inte ta bussen.
Chuck Fleming. Jag är på Battery Park med Montgomery Brewster och hans föIje,
och vi väntar på Hackensack Bulls,
som kommer hit för en unik match med New York Yankees.
Herregud, du flyger oss ända från jersey,
sen flyger hit oss i helikoptrar.
Med buss skulle vi redan ha varit här.
Inte mitt lag. Från och med nu reser vi första klass.
Charley, väIkommen till New York.
Ni ser fantastiska ut. Vad tycker ni om de nya dräkterna?
Vänta tills ni får se Iägenheterna jag har hyrt till er.
Lägenheter till killarna?
Lägenheter? Takvåningar med swimming pools.
27 spelare, och alla har egen Iägenhet.
Vi ska ha kul, komma i form och slå Yankees.
Han borde Iåsas in för sitt eget bästa.
Vad tror han han håller på med? När Yankees ser det, skrattar de på sig.
Kom igen, Charley, Koppla av. Ha lite kul.
Hoppas vi inte har underskattat honom.
- Hur sa? - Det är okej.
Det är sånt här uppenbart slöseri som vi vill att ni ska meddela oss.
Han har slösat bort miljoner dollar. Tänk bara på alla pengar till inredning.
Vänta tills du har sett träningsplanen.
Toppen. Jag fixar bussen ut till ön.
- Är träningsplanen på Long Island? - Ja.
Flygplatsen är på Long Island.
FIög du oss in från flygplatsen så vi kunde ta bussen tillbaka?
Fick inte ta ut bandet på landningsbanan.
Hur mycket pengar jag än erbjöd.
Jaså. Man kan inte spela baseball utan ett band.
Precis. Kom nu, så går vi på bussen.
Kom igen då. Rör på er.
Vackert, Benny.
Ta upp den. Den vita bollen.
Jag vet inte vad det är med dem. Vi spelar bättre än så.
Kanske de är lite nervösa.
De kanske är trötta efter den Iånga flygturen från Newark.
Jag ska gå och värma upp, Miss Drake. Kan inte ni också göra det?
Hör ni, kom igen. Skärp er där ute.
Vi prövar med en 6-4-3. Kör igång nu.
Collins, har du problem med handsken? Försök fånga den med arslet.
BULLS MOT YANKS!
Hallå? Mr Brewsters svit, tack.
- Va? - Brewster. Det är Angela.
- Vilken Angela? - Angela Drake.
- Miss Drake. - Får jag komma upp och prata?
Prata med mig nu?
- Kanske i morgon bitti. - Det är viktigt. Vi måste träffas nu.
- Kan du inte säga det på telefon? - Nej, för...
Det kan vara viktigt för oss båda, om du förstår.
- Har du druckit? - Nej, inte alls.
Och du vill komma upp hit nu?
Miss Drake?
- Angela. - Ja.
Ge mig fem minuter.
Miss Drake sa att det är en bomb i byggnaden.
Man vill få ut folk från hotellet.
Ta din kappa och gå.
Du kan komma hit i morgon. Vi kan börja om från början.
- Nå? Gick han på det? - Ja, han gick på det.
Vi gör det här för hans bästa.
Kom.
Adjö.
Jag väntade dig. Dörren är öppen.
Kom in. Dörren är öppen.
Angela, hej.
Hej, Angela. Var bara lugn.
- Hej, Spike. - Hej.
En trevlig flicka...
- Hej. - Hej, Spike.
Dörren är öppen. Kom in.
Hej. Eugene Provost, ekonomisk rådgivare.
- Vem fan är han? - En expert på pengar.
Pengar?
De senaste fem åren har den här killen haft rätt till 88%.
88% av vad killen säger ger pengar.
88,4% för att vara exakt.
Jag är så säker på att jag har rätt, så jag tar bara 15% av vinsten efter skatt.
Med andra ord, får jag bara betalt om ni tjänar på mina råd.
- Då anställer jag er. - 100000 per vecka plus 15%.
Monty, han vill inte ha 100000 dollar.
Han måste ta emot 100000 dollar. Det är Iönen för jobbet.
100000 per vecka plus 15%. Vad säger ni?
- Jag gör ett undantag för er. - Bra!
Bra. Kom med i gänget.
Oj då. Kvart över nio. Ni skulle ha lagt er för Iänge sedan, Miss Drake.
Man vet aldrig, Mr Brewster.
Se till att ni är hemma när solen går upp. Förstår ni vinken?
God natt, mina herrar.
Kom igen. Lugna dig nu. Var försiktig med armen.
Hon blir jättearg när hon kommer på hur det ligger till.
Kan du glömma Angela? Det är en dålig investering.
Eugene hjäIper mig med mina investeringar.
Ädla metaller, ovanliga mynt, lite gamla frimärken och sånt.
- Ett skydd mot inflation. - Frimärken.
Tack.
SäIjer ni frimärken?
Ni får nog gå till tobaksaffären på andra sidan gatan.
Våra frimärken är mycket ovanliga, mycket dyra.
Hur dyra?
- Får jag visa er, Mr... - Montgomery Brewster.
Montgomery Brewster. Jag har Iäst om er i tidningen.
Jag vill se ert dyraste frimärke.
Ett ögonblick.
Det här är kanske det första kloka han har gjort med sina pengar.
Han kanske börjar vakna. Vad tror ni?
Jag har betalt för att ta bilder. Inte för att tolka verkligheten.
- Du är en riktig skit, vet du det? - Så klokt sagt.
Säg det till min kamrer.
Som ni kan se, hamnade flygplanet av misstag upp-och-ner.
Av de 100 frimärken som trycktes,
är det här det enda kända exemplaret.
Baron Levitsky bjöd nyligen 850000, och jag skrattade honom upp i ansiktet.
BREWSTER GER 1,25 MILJONER FÖR OVANLIGT FRIMÄRKE
Det där frimärket som jag köpte är en fin investering.
Han förstår inte ens reglerna. Nu ska vi se hur han tar sig ur det.
- God morgon. Här är posten. - Tack.
- Är det nåt annat jag kan göra? - Vänta ett ögonblick.
Norris.
Hackensack Bulls.
"Jag har det bra. Saknar er. HäIsningar, Monty Brewster. "
Herregud.
Det är ingenting värt Iängre. Han postade det.
- Skicka efter Cox. - Med detsamma, sir.
Vilken jävel.
Så oss emellan är det viktigt för firman
att Brewster inte lyckas göra av med de 30 miljonerna.
Han har förlöjligat er och er ex-fru. Vi tror han Iägger an på er fästmö.
Ett litet fel i bokföringen som upptäcks i sista minuten kan vara räddningen.
Vi kan säga ett fel på 20000 till Brewsters fördel. Det är vår försäkring.
Och de 300 miljonerna går till firman. Granville, Baxter & Cox.
VäIkommen ombord, Warren.
Den stora händelsen på börsen är att Icebergs International
har såIts till Wometco Petroleum
av skattemässiga skäI. Det innebär...
- Är han inte ett geni? - Ni tror väI inte det är sant?
Börsvärdet, som igår var 11/2, har nu stigit till över 9 dollar per aktie.
Jag vill säIja mina aktier i Iceberg.
SäIja? Nej. Det är inte särskilt klokt...
- Mr Brewster? - Va?
Moderbolaget, Wometco, är ett av de starkaste på oljemarknaden.
Och de har visat mycket bra resultat.
SäIj inte. Du har ju ett ansvar. Löner, arbetsgivaravgifter, pensioner.
- Du vill väI inte friställa folk? - Nej, det vill jag inte.
Räkna dem. Titta här. Och bara på outsiders.
Du har just vunnit 11/2 miljon, grabben.
Alla snackar om dig. Jag fick stoppa insatserna i hela stan.
Du får aldrig spela igen i den här stan, aldrig nånsin.
Loyola 18, Notre Dame 0. Tack så mycket, grabben.
Det här är svart inkomst förvärvad genom olaglig verksamhet.
Jag rekommenderar att ni skickar en kurir till Schweiz
och sätter in pengarna på ett hemligt konto.
Nej. jag ger det till väIgörenhet.
- Vilken tycker du? - Det finns så många.
Många nyttiga organisationer.
Dela upp det mellan dem och ge dem pengarna.
Och nu tillbaka till jobbet, för nu ska det jobbas,
och vi jobbar som bara den.
Här ska jobbas. Bra. Jobbas och jobbas.
Det var så fint, det ni gjorde där inne.
Jag vet att du tycker att jag bara klagar,
men jag kan bara inte se hur folk utnyttjar dig.
Jag uppskattar vad du försöker göra, men du vet inte vad jag försöker göra.
- Vad är det då? - Det jag försöker göra...
Monty.
- Kan du komma in här ett tag? - Naturligtvis, Marilyn.
- Goddag, Angela. - Hej, Marilyn.
Nå, Monty. Vad tycker du om vår postmoderna fantasi?
Hej, äIskling. Marilyn har överträffat sig sjäIv, eller hur?
Det är fint. Det är mycket fint, Marilyn.
Men det är inte suveränt. Nu ska du tränga in djupt i dig sjäIv
och komma med nåt alldeles unikt.
Jag vill komma in i rummet och säga "Monty, jag vill dö i detta rum. "
Jag vill dö i det här rummet, Marilyn.
Och fördubbla arbetarnas Iöner. De verkar utarbetade.
HjäIp. Kom igen. Här ska jobbas.
Angela. Jag kan inte äta middag med dig ikväll, äIskling.
- Det är för mycket att göra. - Okej, Warren.
Ett rum man vill dö i.
- Va? - Vad var det du försökte säga?
Jag vet inte hur jag ska säga det. Jag är inte den du trodde jag var,
men jag är inte heller den du tror att jag är nu.
Varför blir du ledsen när du tjänar pengar,
- och glad när du förlorar pengar? - Jag har inte vant mig vid att vara rik.
Men du får inte slösa bort pengar.
SIösa bort pengar? Jag tjänar ju miljoner.
Det började inte så bra för oss. Vi kan väI ta en åktur tillsammans.
Jag är inte så dum i alla fall.
- Miss Drake, vagnen är framkörd. - Nej. Jag kan inte ta emot den.
- Den kostar ju 125000 dollar. - Det är för skattens skull.
Kan vi inte bara ta en åktur utan att bråka?
Jag lovar att inte göra av med några pengar, utom att bjuda dig på lunch.
Okej. Men bara lunch och sen inget mer.
- Vart ska vi åka då? - Det är du som kör.
Det finns en trevlig restaurang nära mitt föräIdrahem.
Den är inte så flott, men...
Vad i... Gick det bra?
- Jag tror det. - Säkert?
Jag är så ledsen. Parkeringskillen Iät ettan ligga i.
När jag startade, hoppade den fram. Är ni okej?
- Ja, men ni verkar skadad. - Nej, jag mår bra.
Här är mitt körkort.
Var inte dum nu. Stoppa på er det.
Ni är i chocktillstånd. Känslomässigt trauma.
- Vad pratar ni om? - Hjärnskada. Han vet det inte.
George! Skaffa en ambulans.
Är ni okej, Mr Brewster?
Brewster? Montgomery Brewster?
Ja, det är jag.
Jag känner mig inte helt bra. Jag börjar bli lite skakig i benen.
- Sluta. Märker du inte att han spelar? - Jag kan inte ha det på mitt samvete.
Skulle vi kunna göra upp i godo, för 100000 dollar?
- Två exfruar. - Två exfruar?
300000?
Nu åker ni direkt till Iäkaren, okej?
Ge honom det här för receptet, så blir ni bra igen.
- Tack. - Ha det så bra.
Skaffa en kall kompress för det där på huvudet.
En trevlig man. Checken får tjäna som kvitto.
Jag är hungrig. Nu ska jag ha lunch. Jag vill träffa din familj.
Träffa min familj? Vad ska du göra? Köpa dem?
Jag skulle skämmas över att presentera dig för dem.
Angela. Vänta. Hör på mig.
Angela, vänta en stund. Jag gjorde vad jag kunde. Det var inte hans fel.
Första gången du får pengar, vad är det du gör?
Du gör av med dem och skryter. Du gav just bort 300000 dollar.
Herregud.
Titta på dem. Är det inte hemskt?
Jag kan inte tro på det. Så smaklöst.
Flickan är otacksam, med tanke på hur du har försökt uppfostra henne.
Jag tycker det är oförlåtligt.
Tack.
Du kanske inte vill veta vad Marilyn och jag håller på med,
men vi försöker få in vårt arbete i AB nästa månad.
- AB? - Arkitekternas Bästa.
Så underbart. Jag är glad för er skull.
- Är det nåt fel? - Det känns inte bra.
- Det förvånar mig. - Vad menar du?
Bara det att du och Monty verkar trivas väIdigt bra ihop.
Och servera alla här vad det nu är de dricker. Champagne, vad som helst.
Ja, sir.
Gratis drinkar. Det är Mr Brewster som bjuder.
Brewsters överdåd tycks inte ha några gränser.
Efter att ha betalat högsta priset för ett frimärke,
betalade Brewster idag rekordartade 600000 dollar för
fyra Iådor 114 år gammalt franskt vin.
Han överraskade alla på auktionen med att inte bara betala vinet kontant,
utan också öppna alla 60 flaskorna vid en mottagning efteråt.
Med 10000 dollar per flaska, blir det väI den dyraste baksmällan i historien.
- Angela? - Vad då?
Jag frågade dig om dina känslor har förändrats.
Hur kan jag vara tydligare? Betala för drinkarna, så vi kan gå.
Det är Monty som bjuder på drinkarna.
- Brewster? - Ja?
Ni tycks ha en jobbig kväll framför er.
Ja, jag hinner inte ha kul. Jag måste spendera pengar.
- Att posta brevet var helt genialt. - Det tycker ni? Och vinauktionen?
Mycket uppfinningsrikt. Det gick på 600000 dollar, sa Miss Drake.
Nu går hon ut igen, som vanligt.
Jag är trött på att framstå som en rik knöI. Jag har tappat sugen.
Jag skulle nog ha valt farbror Ruperts fegparagraf. Jag klarar inte det här.
Jag vet inte, men den där basebollmatchen ni planerar verkar vara ett bra drag.
Vänsterbenet. Jag satte ner det fel. Jag var inte i balans.
Kom igen, Monty. Nu känner jag igen dig.
Hej, Monty. Hur går det, kompis?
- Tala om för honom. - Säg det du.
- Jag har goda och dåliga nyheter. - Säg de dåliga först.
De dåliga är att jag gjorde det du sa. Jag såIde dina Iceberg.
- Bra. - Är du beredd för de goda nyheterna?
Jag föIjde Eugenes råd. Utan att fråga dig använde jag företagsnamnet.
- Jag gjorde några investeringar. - Det är okej.
Vad jag köpte? En grej på varumarknaden...
- Han tjänade just 10 miljoner. - 10 miljoner.
Är det inte toppen?
Tio miljoner, tio miljoner dollar.
Nej. Jävlar.
Nu är jag tillbaka där jag startade.
Herregud.
10 miljoner dollar.
Vad är det för fel, Monty?
Jag drar in 10 miljoner, och han ser ut som om han skulle på begravning.
Det är amerikanska pengar.
Gratulerar.
De där möblerna ni bad oss hyra.
Företaget vill tyvärr ha en stor pant. 20000 dollar.
20000. GIöm inte...
Att ge kvittot till Angela? Jag vet.
- Bokföringen måste vara korrekt. - Ja.
Vi ses.
Jag skulle vilja vara ensam ett tag.
Visst. Du måste ju ladda upp för matchen mot Yankees.
Han gör alltid så. Han blir lite tokig när han laddar upp för en stor match.
Ibland funkar det, ibland inte. Nu ska vi bara Iämna honom ensam.
- Jag fattar inte. - Ja, vad är det med honom?
- Vi borde kanske skaffa psykhjäIp. - Är ni galen?
Okej.
Med två veckor kvar till valet måste vi tyvärr konstatera
att vi inte kan se någon av kandidaterna som New Yorks borgmästare.
Både Mr Heller och Mr Salvino har lagt ut chockerande summor
på påkostade valkampanjer, som hittills bara visat deras förmåga
att förtala varandra och slösa bort kampanjpengarna.
Vår åsikt är att det enda som framkommit ur denna debatt
är huruvida New York är till salu,
och hur stora mutor det behövs för att köpa staden.
Det är dyrt att ställa upp i val, och helt unikt att göra det med egna pengar.
- Ja. Vad vet han om politik? - Han vill göra nåt bra med pengarna.
Jag vet. Det är därför han blir så ledsen när han tjänar pengar.
Han får dåligt samvete. Han försöker göra nåt gott för en gångs skull.
Mr Brewster.
Mr Brewster, kan ni tala om
varför ni så plötsligt ställer upp som kandidat?
Att rösta på Salvino eller Heller är lika dumt som att de kandiderar.
Lika dumt som att jag ställer upp.
Det enda som inte är dumt är medborgarnas röster.
Jag tycker man ska Iägga sin röst
på ingen av de ovanstående.
Ska vi uppfatta det som att ni inte vill att nån ska rösta på er?
Vad jag säger är att bara en idiot skulle rösta på mig.
Mr Brewster, har ni tagit ställning i de frågor som staden står inför?
Renhållning, facklig korruption...
Jag säger bara att jag är här för att köpa era röster.
Med bara 10 dagar kvar till valet,
hur kan ni finna stöd för er kandidatur?
Jag väntar mig inget stöd. Folk ska inte skicka in pengar till min valkampanj.
De ska behålla pengarna. De kommer att behöva dem efter valet.
MONTYS MILJONER KÖPER VALET?
JAG VILL KÖPA ER RÖST
Monty Brewster. Det är jag, eller hur?
I kväll är jag här för att tala om "Ingen av de ovanstående".
Ni vet ju, när det är val vill man kanske inte rösta
eftersom båda kandidaterna är så motbjudande?
Motbjudande är inte rätt ord. Vi är bara skit.
Jag trodde inte man fick säga sånt i TV.
Han försöker kanske få fram det han vill säga.
Jag har aldrig kostym och slips. Aldrig.
Det är bara sånt som politiker har för att lura er att de är respektabla.
Tja... så här tycker jag om politiker.
BORGMÄSTARE MONTY? BREWSTER: "INGEN AV DE OVANSTÅENDE"
- Köpt de bästa sändningstiderna? - Värre än så, han är på hela TV-nätet.
Han har valreklam i alla 52 staterna, ifall nån New York-bo är på semester.
Skriv "Ingen av de ovanstående" på din valsedel.
Rösta inte på någon av oss. Vi är bara jävla idioter.
Vi gör bara allt värre.
Det skålar vi på.
Jag vill tacka er för att ni har kommit hit idag
för att se varken mina motståndare eller mig vinna detta val.
Jag vill fråga er:
- Vem betalar drickat? - Du.
- Vem betalar käket? - Du.
- Och vem försöker köpa era röster? - Du.
- Och vem ska ni rösta på? - Ingen av de ovanstående.
- En gång till. - Ingen av de ovanstående.
- Får jag höra det en gång till. - Ingen av de ovanstående.
Brewster.
Kalla det upprörande. Kalla det en frisk fläkt.
Men man kan inte Iängre kalla det en skämtkampanj.
Den excentriske multimiljonären Brewster
eldar massorna och börjar synas i gallupundersökningarna.
Jag vill inte tänka på vad han skulle kunna göra om han menade allvar.
BREWSTERS KAMPANJFEBER
Vad vill du prata om?
- Jag? Dina killar kontaktade oss. - Skitsnack. Ni tog initiativet.
Vad har det för betydelse? Vi har samma problem.
Brewster.
Du hörde vad han sa om oss igår. jag citerar.
"Heller och Salvino är bara två förvuxna hamnråttor. "
"Varför Iägger de ut 10 miljoner för att få ett jobb som ger 60000 om året
om de inte tänker stjäla tillbaka pengarna med ränta?"
Vi ska stämma honom på varenda cent han har.
Det var bra, Heller. Mycket bra.
BREWSTER KROSSAR MOTSTÅNDARE!
HELLER-SALVINO STÄMMER
BREWSTER RISKERAR SKADESTÅND!
HAMNRÅTTOR I STADSHUSET?
BREWSTER BETALAR FÖRLIKNING!
LÅTA RÄTTVISAN HA SIN GÅNG
Jag kallade dem förvuxna hamnråttor,
och jag måste betala 4 miljoner för psykiskt lidande.
- Vad tycker du om dina motståndare? - De är äckel. Det får du skriva.
Skriv inte det, är ni snäll.
Hur går det i matchen?
Jag tar matchen mer på allvar än valet.
Kan vi ta nånting ni säger på allvar?
Man säger ju: "Om skitsnack var pengar, skulle jag vara miljonär. "
Ja, jag är miljonär.
Han menade inte så. Det får ni inte skriva.
Du måste vara nervös inför matchen. Du har satsat allt på den.
Inte allt, men mycket.
Det är min stora dag. Jag kastar mot Yankees.
Jag kan bränna vilket lag som helst i tre innings.
God afton. Ni lyssnar till New York Yankees sändning.
Vi har en specialsändning av Yankee baseboll,
en uppvisningsmatch med tre innings
mellan New York Yankees och - ja, vilka då? -
Hackensack Bulls.
Jag vet att det är Yankees. Ni vet hur ofta jag har hört er
klaga över att ni inte får chansen?
Ja, idag har vi chansen.
Det är sportjournalister här.
Nyhetsreportrar, TV, radio.
Johnson, du är 26 år, eller hur?
Du har en perfekt handske. Perfekt sving.
Men om du inte visar upp vad du kan, är det ingen som vet det.
Nu, killar. Nu ska vi ut på plan och rumstera om lite.
Och Hackensack Bulls kommer ut på planen.
Det var ett kanonbra tal du höll.
Det ligger nåt i vad du säger, men du får ju inte Iåta killarna göra bort sig.
Monty ser så liten ut. Yankees så stora. Kan han skadas?
Nej. De slår bara några av hans bollar och knockar till några bilar med.
Jag kanske skulle flytta min limousine.
Inga röster för Brewster.
Ingen av de ovanstående.
Hör hur folkmassan jublar. Det är för Montgomery Brewster.
Finansgeniet som dök upp på scenen
och även håller massorna här på stadion i spänd förväntan.
Ingen av de ovanstående.
Okej. Spela!
- Hackensack Bulls? - Just det.
Robby gör sig beredd, och matchen har börjat.
Monty Brewster tittar efter tecknet och gör sitt första kast.
- Var det Iöst? - Nej, det var hans snabba kast.
Det där måste man väI kalla Iöst kast, eller hur, Biff?
- Fortsätt, det är ett kanonslag. - Bränd.
Du är bränd.
Ken Dixon gick in för Yanks. Biff?
Dixons rykte som tuff spelare är väIkänt, Vinnie.
Ken Dixon! Roligt att vara på samma plan.
Jag beundrar dig. Du är en suverän slagman.
- Er kastare tycker han är nåt. - Det gör han verkligen.
Ni hade en fin säsong i år, Dixon.
Jag såg matchen i Boston i juni, var det väI?
- Såg du matchen? - Ja, det gjorde jag.
En suverän match. Två home runs. Ett trebasslag. Sex inslagna poäng.
- Jag fattar inte att ni inte blev uttagen. - Inte jag heller.
Foul boll.
Kom igen, Monty.
- Dixon, jag såg din fru på TV. - Jaså?
- Hon är en ful jävel. - Tack.
Strike tre, du är bränd.
Och du håller käften. Ut härifrån.
Håll käften. Ut härifrån.
- Du håller truten. - Vad har jag sagt?
- Vad var det som hände? - Han kallade min fru en ful jävel.
- FIäskberg. - FIäskberg? Jävla skithåI.
Det är en het ordväxling. Det ser ut som om spelet kan få lite fart ändå.
Det är okej. Kom igen nu.
Ett ord till, tjockis. Och du får äta upp din mask.
Snacka inte med mig som du gjorde med Dixon.
Kan jag rå för att han inte tåI skämt? Har du sett hans fru?
Ja. En ful jävel.
Det var ett Iångt slag ända till mitten av planen. Långt, Iångt ner.
Mike Scharf tar en lysande lyra.
Warren Cox. Jag tror jag är väntad.
Ja, just det. Jag skulle hämta panten.
Ja. 20000 dollar. Här är kvittot.
Jag är glad att bli av med pengarna. Jag vill inte ha så mycket liggande här.
Chefen var inte så nöjd när han fick höra att Mr Brewster inte tyckte om möblerna.
Det var synd, men han har ingen smak.
Förresten, hur står det i matchen?
Bulls leder med ett-noll, men nu börjar de få stryk.
Bra.
Nej.
Ken Dixon slår en grand-slam home run
och Yankees leder med 4-1.
Lyssna på de spridda applåderna här i Hackensack.
De Iåter mer som en dödsklämtning.
Det här är verklig Yankee baseball, min vän.
Det starka New York Yankees har punkterat Hackensacks ballong.
Hade du inte trott Bronx Bombers skulle bli bovarna?
Herregud.
Jag måste plocka ut dig, grabben.
Han hade bara tur, Monty.
Du klarade dig bra, Brewster. Mycket bra.
Jag är stolt över dig och grabbarna.
Det är ju ändå New York Yankees.
Spela.
Det var ett tappert försök. Farbror Rupert skulle vara stolt.
Jag trodde han inte gillade förlorare.
Mr Brewster, jag tycker inte ni är nån förlorare.
Om det är pengarna ni oroar er för, har jag bara 38000 kvar.
Jag kan göra av med dem i sömnen.
Ja, men det verkar som om ni skulle vinna valet.
Jobbet ger 60000 om året,
vilket skulle anses som en tillgång enligt testamentet.
Här är slutresultatet. För Yankees fyra runs på fyra slag...
Vänta ett tag. Det är visst nåt på gång.
Det verkar som om Brewster ska tala till publiken.
Låt reklamen utgå, killar. Vi stannar kvar här.
Jag vill ta av kepsen för Yankees.
Vem som helst kan ärva flera miljoner dollar och köpa sig ett val,
men man måste vara verklig idrottsman för att bli proffsbasebollspelare.
Det är vad dessa herrar är. Verkliga proffs.
Ni förstår, valet skulle vara ett skämt.
Jag trodde inte nån skulle rösta på mig. Man skulle inte ta mig på allvar.
Jag tyckte "Ingen av de ovanstående" var en ganska bra idé.
Jag vill inte bli borgmästare. Det har jag aldrig velat.
Vad säger du, Biff? Monty Brewster drar sig ur valet.
Men allt är inte elände. jag har ju fortfarande
38000 dollar kvar.
Jag ska ordna en fest i kväll på hotellet i New York,
och ni är väIkomna allihop.
".. borta från politiken, borta från baseboll,
kan Monty Brewsters utsvävningar leda till visdomens palats?"
Hej.
Jag trodde jag skulle hitta dig här.
Eftersom Warren inte är här, tänkte jag att vi båda kunde gå på festen.
Synd att du måste sluta med baseboll. Jag vet hur mycket det betydde för dig.
Ingen fara. Det händer alla förr eller senare.
- Det är så spelet fungerar. - Ja.
Jag tror inte det är nåt mer att bokföra,
- så vi skiljs väI här. - Vill du inte gå på festen?
Nej. Jag skulle inte orka med en till.
Jag kan inte inse vad du har att fira,
såvida du inte tycker det är okej att slösa bort 30 miljoner?
Det gör jag inte. Det var nog bara en fas jag måste gå igenom.
I morgon är jag inte så här Iängre.
I morgon är du helt pank. Det är slut nu.
Du har ju inte ens basebolljobbet kvar, och vad gör du?
Du ordnar en fest för dina sista 38000.
Jag har slösat bort så mycket pengar, så 38000 gör väI inte nån skillnad.
Hur vågar du? Det är mer än vad hårt arbetande människor tjänar på ett år.
Du måste tänka igenom dina värderingar.
Vänta tills i morgon, för då får du vet vad det handlar om.
GIöm det. Jag hoppas du får det trevligt på festen, för det är allt du har kvar.
Jag äIskar dig.
Mr Donaldo, vi har en insamling till Mr Brewster
eftersom han för närvarande är pank.
Ja. Lägg i lite pengar här nu.
Jag tog inte med plånboken. Trodde festen var gratis.
- Jag förstår. Så synd. - Lägger du pengarna i burkar?
Nu börjar du fatta, tjockis. Det regnar inte alltid manna från himlen.
Vad är det här?
Tack så mycket. Så generöst av dig.
Jag ska ta med dig på julkortslistan.
Ett glas champagne?
En flaska, tack. Jag tänker bli full.
Monty.
Monty, goda nyheter. Goda nyheter.
Mr Brewster, vi tycker du är en toppenkille, så vi ordnade en insamling.
Du har slösat så mycket pengar på oss att vi har dåligt samvete,
så vill du ta emot de här pengarna?
Jag uppskattar det verkligen, men ni känner mig.
Jag slösar bara bort dem. Jag kan inte.
- Var snäll och ta emot dem. - Jag kan inte.
- Ta pengarna. - Nej.
Jag förstår. Du vill inte ha väIgörenhet. GIöm det.
Jag skulle spara pengarna tills de behövs. Nu behövs de.
Jag har köpt några kostymer, men annars har jag sparat varenda slant.
Nu fick jag en idé.
Vi köper en Corvette och kör genom landet till Klippiga Bergen.
- Vi köper en stuga och fiskar... - Spike, du är underbar. Det är du.
- Men du förstår inte. I morgon... - Vad då?
Nu försa jag mig nästan, farbror Rupert.
Vad snackar du om?
Jag får inte berätta för min bästa vän, för farbror Rupert är en skitstövel.
Va? Vad är det du säger?
Det här skulle ju vara en fest.
Det är en fest. Varför dansar inte alla och har trevligt?
Vad då? Har nån dött? Jag måste få valuta för pengarna.
Du hörde ju. Han ville inte ha dem.
Har du verkligen gjort av med allt?
Vilken fin vän jag är. Du ger mig pengar för att jag ska spela med dig?
Spike, du förstår inte.
Ingen förstår.
Jag förstår inte, jag heller. Och jag är trött på pengar.
Nu ska jag ta den här och dricka mig riktigt full.
Kan jag få några flaskor av det som han dricker, tack?
Klockan är över tre, Mr Brewster.
Dags att checka ut.
Jag måste nog be er gå nu.
Som jag alltid har sagt, Mr Carter. Ni är en rackarns fin människa.
Jag tror allt ni har på er tillhör oss, Mr Brewster.
Det glömde jag nästan.
Bara kläderna jag går och står i. Det var det de sa.
Att slösa bort 30 miljoner dollar. Det ligger nåt i det, farbror Rupert.
Skitstöveln.
Jag kommer rekommendera er till mina vänner.
Ni hyr ut väIdigt fina kläder. Allihop.
Ta den här också.
Monty? Hej, jag kände knappt igen dig.
Det är färdigt nu. Vad tycker du?
Tycker du om det?
Marilyn, i det här rummet kunde jag dö.
Tack gode Gud.
Jag är så glad.
Okej, då.
Ta tillbaka det.
Jag önskar du hade råd att behålla det.
- Taxi, Mr Brewster? - Det har jag inte råd med. Jag är pank.
Gissa vem jag röstade på i morse. "Ingen av de ovanstående".
Det är bra.
Det är jättebra.
Chuck Fleming på Times Square. Det nyhetstelegrammet säger allt.
Den förre kandidaten Montgomery Brewster,
som drog sig ur valet igår, av allt att döma utfattig,
checkade nyss ut från hotellet,
klädd i den basebolltröja och keps han hade på sig för 30 dagar sedan.
Var är han nu? Ingen verkar veta.
Vi har föIjt hans berg-och-dal-banefärd mot framgång och misslyckande,
och nu verkar det vara över.
Men de av er som har föIjt valresultatet vet att det inte är så.
Om du är där, Monty, sätt på radion eller TV:n eller köp en tidning.
Jag tror du kan vara stolt över vad som har hänt i stan idag.
Chuck Fleming, Action News.
Monty. Precis den jag ville träffa.
Jag har fantastiska nyheter. Nej, underbara nyheter.
Kommer du ihåg de 20000 som du gav mig som pant på möblerna?
Här är de. Du är inte pank.
Visst är det tur?
- Tre minuter. - Jag är ledsen, Roundfield,
men våra anteckningar säger att Brewster ännu har en avsevärd summa pengar.
Verkligen?
Jag kan inte tro det. Jag ger upp.
Jag har visst inte klarat mig så bra. Jag har 20000 kvar.
Jag vet att jag har förlorat och så,
så jag skriver på vad ni vill och går min väg.
- Blanketten för avstående. - Ta min penna.
Mr Brewster, ni har två minuter på er.
Två minuter till vad då? Jag misslyckades. Jag är slut.
Vi hoppades på er hela tiden.
- Warren, vad gör du? - Han ska just skriva bort alltihop.
- Vad gör du här? - Jag avslutar Brewsters konto.
- Avslutar vad då? - Jag kan väI tala om för dig nu.
Om några sekunder blir jag fullvärdig partner, bara han skriver under.
Anledningen att han slösade bort de 30 miljonerna
var att han skulle komma åt sitt riktiga arv på 300 miljoner.
Han var tvungen att göra av med allt? Varför sa han inget?
Det var ett villkor i testamentet. Han måste hålla det hemligt.
Om det är en så stor hemlighet, hur kommer det sig att du vet allt?
Det är tyvärr också en hemlighet.
Han gjorde av med allt. Jag har kvittona.
Du kanske inte var så noggrann. Kommer du ihåg Dawson & Clark?
Möbler och inredningstyger?
- Nej. Ge mig det där. - Monty, stopp. Skriv inte under.
Det är ett privat möte. Gå ut, annars blir ni avskedad.
Skriv under här.
Warren fuskade. De fick honom till det. Han höll inne med en pant på 20000,
så Monty skulle tro han gjort av med allt.
Jag glömde ge henne kvittot. Det var ett rent misstag.
Mina herrar, är hennes anklagelse sann?
Det är befängt. Vi är oskyldiga.
Ni är avskedad, Miss Drake.
Min turdag, eller hur, Warren?
Du är min kompis, eller hur?
Du Ijuger, Warren. Du lurade mig.
Nej, det var bara en tillfällighet.
Du är en Iögnare och en usel inredningsarkitekt.
- Det är bättre än att vara kanin. - Vad är det du försöker säga?
Du är en stor flicka. Räkna ut det.
Stopp där, flickan. Ta't lugnt.
Du är en dam. Fortsätt med det.
Det var ett gott råd, Mr Brewster, men lite senkommet.
Jag är glad att du gjorde det, för jag ska stämma dig på så mycket,
att du står i skuld till mig hela livet.
Skulle du vilja göra upp det i godo, för 20000 i kontanter?
Tror du jag är född i farstun? Det går jag inte på.
Ingen förlikning. Jag tar dig inför rätta. Vad gör du?
När klockan slår tolv är du luspank för resten av livet.
Du är en förlorare. En riktig förlorare.
Jag behöver en advokat. Räcker 20000?
- Jag är assistent. Har ingen examen. - Den kan du ta för 20000.
Du måste ha kvitto.
Jag ger dig kvitto.
Snälla. Skynda dig.
Som er farmorsbrors testamentsexekutor förklarar jag härmed
att hela arvet på 300 miljoner är ert.
Tillåt mig gratulera.
Mina herrar, jag anar ett försök till bedrägeri här.
Jag måste tillförordna en undersökning, med ert medgivande, Mr Brewster.
Nja... Skicka in dem i duschen.
Det tar 20 år att torka, där de hamnar. Bäst att skicka med stora handdukar.
Mr Roundfield, ni är rackarns fin.
Tack så mycket. Ni är en rackarns fin människa.
Warren, du måste Iära dig Iåten. Du vet...
Baby, förlåt att jag gjorde det
Jag menade det inte
Vi har pengarna